E-mail primit
Premiul întâi
Am câștigat
- Serios? - Da, serios.
- Bueno Estoria. - Magnific.
Mă iei și pe mine?
Traducerea și adaptarea: Phantom & Richard Nasta
RoSa-Team.ro
Cât durează până ajungem la proprietate?
Zburăm deasupra ei de două ore.
Mă lași aici?
N-am voie să mă apropii mai mult de clădire.
Ce clădire?
Mergi pe cursul râului.
Bine.
Ține capul jos și ferește-te de elice.
Bine.
Fără semnal
Caleb Smith.
Da.
Apropie-te de consolă și pune fața la ecran.
Ia cardul.
Poți intra.
E cineva?
Caleb Smith.
Salut.
Frate!
Abia așteptam săptămâna asta.
Intră.
Mersi.
Vrei să mănânci sau să bei ceva?
- Nu, sunt bine. - Sigur?
Da.
Să fiu sincer, credeam credeam că o să luăm micul dejun împreună...
dar nu pot mânca nimic.
- Am cea mai nasoală mahmureală posibilă. - Da?
N-ai crede.
Când am o noapte grea,
compensez a doua zi.
Fac exerciții. Antioxidanți.
Sigur.
A fost o petrecere bună?
- Petrecere? - Da. N-a fost o petrecere?
Deci, n-a fost o petrecere.
Scuze.
Caleb, o să-ți spun direct.
Ești cu nervii la pământ.
Sunt? Da, din cauza elicopterului și casei. E copleșitor.
Ești emoționat că m-ai întâlnit, că purtăm discuția asta, nu?
Înțeleg asta. Înțeleg prin ce treci, dar...
putem să trecem de asta?
Putem fi doi tipi normali? Nathan și Caleb.
Nu superiorul și angajatul.
- Bine. - Da?
Da.
Încântat, Nathan.
Asemenea, Caleb.
Prima dată să-ți explic treaba cu legitimația.
E simplu.
Deschide unele uși, pe altele nu.
E mai simplu, nu?
Da.
Ai fi stresat de ce ai voie să faci și ce nu ai voie.
Legitimația te scapă de griji.
Dacă încerci o ușă și rămâne închisă, n-ai voie.
Dacă încerci altă ușă și se deschide, e pentru tine.
S-o încercăm pe asta.
Cred că e pentru tine, Caleb.
- Îți place? - Da.
E camera ta.
Ai un pat.
Baia e aici.
Un birou.
Bufetul.
Un mini frigider.
Confortabil, nu?
Da, e grozav.
- Ce? - Poftim?
E ceva în neregulă. Ce e?
Nimic.
Ferestrele.
Crezi că nu sunt.
Ești sub pământ.
Nu e confortabil, e claustrofobic.
Nu gândeam așa. Mă gândeam că e grozav.
Caleb, e un motiv pentru care nu sunt ferestre.
Da?
Clădirea nu e o casă.
E un institut de cercetare.
În pereții ăștia e destulă fibră optică
pentru a ajunge la Lună și a o prinde cu lasoul.
Vreau să-ți spun ce fac aici,
vreau să-ți destăinui.
Vreau să-ți spun atât de mult, încât mă roade.
Dar trebuie să faci ceva mai întâi.
"Contractul de confidențialitate Blue Blook ."
Nu te grăbi. Citește-l bine.
"Subsemnatul e de acord cu supravegherea informațională regulată
"cu acces nelimitat, pentru a verifica că dezvăluirea de informații n-a avut loc
în forumurile private sau publice, prin orice formă de comunicare,
incluzând, dar nu limitându-se la cele pe cale orală,
"ori în formă scrisă sau electronică."
Am nevoie de un avocat.
- E procedura standard. - Nu pare.
Așa e.
Ce să-ți spun, Caleb? Nu trebuie să semnezi.
Putem să petrecem următoarele zile jucând biliard, făcându-ne mangă.
Ne apropiem.
Și, peste un an, când descoperi ce ai pierdut,
o să regreți toată viața.
Bună decizie.
Așadar, știi ce e testul Turing?
Da.
Știu ce e.
Un om interacționează cu un computer.
Dacă subiectul nu știe că interacționează cu un computer,
trece testul.
Și ce ne spune asta?
Computerul are inteligență artificială.
- Construiești un android? - Deja am construit unul.
Și în următoarele zile, tu vei fi elementul uman din test.
Să-mi bag. Așa e, Caleb. Te-ai prins.
Dacă testul e trecut,
tu ești pivotul celui mai mare eveniment din istoria omenirii.
Dacă ai creat o mașină conștientă, nu e istoria omului.
Ci a zeilor.
Ava: Sesiunea 1
Bună.
Salut.
Eu sunt Caleb.
Bună, Caleb.
Ai un nume?
Da.
Ava.
Încântat, Ava.
Și eu.
Ești primul pe care-l om pe care-l văd.
Cu excepția lui Nathan.
Suntem în aceeași situație.
Tu n-ai mai întâlnit oameni?
Tu ești unică.
Trebuie să spargem gheața.
- Știi ce vreau să spun prin asta? - Da.
Ce?
Să trecem de interacțiunea socială stânjenitoare.
Deci, să purtăm o conversație.
Bine.
Despre ce vrei să interacționăm?
Să începem spunându-mi ceva despre tine.
Ce-ai dori să afli?
Orice vrei.
Deja știi numele meu.
Poți vedea că sunt o mașină.
- Ai vrea să-mi cunoști existența? - Sigur.
Sunt unul.
Ce anume?
- Un an sau o zi? - Unul.
Când ai învățat să vorbești, Ava?
Dintotdeauna am știut să vorbesc, și asta e straniu, nu?
De ce?
Limbajul e ceva ce oamenii deprind.
Unii oameni cred că limbajul există de la naștere.
Și că se învață abilitatea de a forma cuvinte
și de a face structuri sintactice. Ești de acord?
Nu știu.
Te întorci și mâine, Caleb?
Da.
Bine.
E fascinantă.
Când vorbești cu ea... pășești dincolo de oglindă.
Pășești dincolo de oglindă?
Te pricepi la cuvinte, Caleb. Poți fi citat.
E citatul altcuiva.
Am memorat și cealaltă replică.
Cea în care spui că sunt zeu, deoarece am inventat o mașină conștientă.
Nu cred că e ceea ce...
E așa de bună. Pentru când le vom spune și altora.
Mă uitam la Caleb,
s-a uitat la mine și mi-a spus: "Nu ești om, ești zeu."
N-am spus asta.
Ești impresionat.
Foarte.
- Deși... - Deși?
Trebuie să ai calificare să fii impresionat?
Pentru ea, nu.
În testul Turing,
mașina trebuie ascunsă de examinator.
Am trecut de asta.
Dacă o ascund pe Ava de tine,
și i-ai auzi doar vocea, ai lua-o drept om.
Testul real presupune să vezi că e robot
și să vezi dacă simți că e conștientă.
Probabil ai dreptate.
Limbajul e uimitor.
Sistemul e stocastic, nu?
Nedeterminant.
Prima dată credeam că extrage structuri sintactice interne
dintr-un set de algoritmi obținând fraze.
Apoi am realizat că e un soi de hibrid.
Caleb.
Nu?
Înțeleg că vrei să-ți explic cum funcționează Ava.
Dar nu voi putea face asta.
Încearcă-mă. Mă pricep la abstractizarea complexă.
Nu deoarece cred că ești prea idiot.
Vreau să vorbim ca oamenii simpli. Nu să țin un seminar.
Da, scuze.
E-n regulă. Ești de treabă.
Doar...
răspunde-mi la asta.
Ce părere ai de ea?
Nimic analitic.
Ce-ți spune?
Cred că... e incredibilă.
Frate.
Noroc.
Fir-ar.
Ce naiba?
Pană de curent. Generatorul de rezervă activat.
Stare de carantină până la reactivarea generatorul principal.
Glumești.
Stare de carantină până la reactivarea generatorul principal.
Generatorul reactivat.
E cineva?
Introduceți legitimația.
Lasă telefonul.
Salut.
Având în vedere că ai cunoscut-o pe Ava,
și tu ești un necunoscut.
Ești grozav.
Tovarăși de bere.
Pe cine voiai să suni?
Nu știu. Pe nimeni.
- Vânătorii de fantome. - Ce?
Pe cine chemi? Vânătorii de fantome. E...
un film.
Nu-l știi?
O fantomă îi face sex oral lui Dan Aykroyd.
Mă întrebam doar cum funcționează telefonul.
Atât.
De ce nu dormi? Mi te alături?
S-a întâmplat ceva în camera mea.
O pană de curent.
Am venit să văd ce se întâmplă.
Penele de curent. Sunt dese în ultima perioadă.
Lucrez la asta.
N-am putut să deschid ușa de la dormitor.
O măsură de securitate.
Carantină automată. Altfel, oricine ar putea intra.
Dacă se mai întâmplă, liniștește-te, bine?
Sigur.
Vise plăcute.
Salut.
- Salut. - Neața.
Bună dimineața. Scuze că am trimis-o pe Kyoko să te trezească,
- dar nu voiam să pierdem timpul. - Da, ai dreptate. Mersi.
Asta da trezire, nu? Te scoli instant.
Ziua doi. Pregătit?
Care-i planul? Uimește-mă.
Nu sunt sigur.
Încerc să mă gândesc la formatul examinării.
Testând-o pe Ava prin interacțiune socială e ca un răspuns limitat.
- Da? - Da.
Cum testezi un computer de șah jucând șah doar.
Cum altfel să-l testezi?
Depinde.
Poți să te joci, să afli dacă are mișcări bune, dar...
Asta nu-ți spune dacă știe că joacă șah.
Și nu-ți spune dacă știe ce e șahul.
Simulare versus conștientizare.
Da.
Abilitatea de a le diferenția e testul Turing pe care ți-l dorești.
Fă-mi o favoare. Nu te mai lua după teorii.
Vreau răspunsuri simple la întrebări simple.
Ieri, te-am întrebat ce părere ai despre ea și mi-ai dat un răspuns grozav.
Acum, întrebarea e, ce spune ea despre tine?
Ava: Sesiunea doi
La ce te gândești?
Ce reprezintă?
Nu știi?
- Nu. - Credeam că îmi vei spune.
Tu nu știi?
Le fac în fiecare zi.
Dar nu știu ce reprezintă.
Nu încerci să desenezi ceva anume?
Un obiect sau o persoană?
Ai putea încerca.
Bine.
Ce obiect să desenez?
Ce vrei tu. E decizia ta.
De ce să fie a mea?
Vreau să văd ce alegi.
Vrei să fii prietenul meu?
Desigur.
Va fi posibil?
De ce să nu fie?
Interacțiunile noastre sunt limitate.
Pui întrebări circumspecte și îmi analizezi răspunsurile.
Da.
Tu înveți despre mine iar eu nu învăț nimic despre tine.
Nu pe asta se bazează prieteniile.
Vrei să vorbesc despre mine?
Da.
De unde...
De unde să încep?
E decizia ta.
Vreau să văd ce alegi.
Bine, Ava.
Îmi știi numele.
- Da. - Am 26 de ani.
Lucrez la compania lui Nathan.
Știi ce e compania lui?
Blue Book. Numită după cartea lui Wittgenstein.
Cel mai popular motor de căutare,
procesând 94% din căutările pe internet.
Exact.
Unde trăiești, Caleb?
Brookhaven, Long Island.
E plăcut acolo?
E-n regulă.
Am un apartament. E mic.
Foarte mic.
Dar fac doar cinci minute până la serviciu și cinci până la ocean,
iar asta îmi place.
Ești însurat?
Nu.
Ești singur?
Da.
Și familia ta?
Am crescut în Portland, Oregon.
Fără frați sau surori. Părinții mei erau profesori de liceu.
Dacă tot facem destăinuiri, amândoi au murit.
Accident rutier la 15 ani.
Eram în mașină cu ei. În spate.
Locurile din față au fost lovite.
Îmi pare rău.
E-n regulă.
Am stat mult timp în spital, după aceea. Aproape un an.
Și m-am apucat de codare.
Până să ajung la facultate, eram la un nivel avansat.
Un programator avansat.
Da.
Ca Nathan.
Da.
Nu.
El e diferit.
Nathan a scris codul de bază Blue Book când avea 13 ani.
Dacă înțelegi codurile, era ca Mozart la vârsta aia.
Îți place Mozart?
Depeche Mode.
Îți place de Nathan?
Desigur.
- Nathan e prietenul tău? - Prietenul meu?
Da, sper.
Un prieten bun?
Da.
Nu un prieten bun. Un prieten bun e...
De abia ne-am întâlnit. Necesită timp să...
să ne cunoaștem.
Pană de curent. Generatorul de curent activat.
Caleb.
Te înșeli.
În legătură cu ce?
Cu Nathan.
În ce fel?
Nu e prietenul tău.
Poftim?
Îmi pare rău, Ava, dar nu înțeleg.
N-ar trebui să ai încredere în el.
N-ar trebui să crezi nimic din ce-ți spune.
Energia restabilită.
Și dacă am face o listă de cărți de artă, ar forma baza unei discuții ideale.
E în regulă?
Caleb?
Da.
Bun.
Mulțumesc.
Faci mișto?
- Te-a murdărit? - Nu...
Mă șterg eu.
Îți pierzi timpul. Nu știe engleză. Dă-i șervețelul.
Scuze.
E o măsură de siguranță.
Pot vorbi despre secretele companiei și nu se va duce mai departe.
Înseamnă și că nu pot s-o dojenesc pentru greșeli.
Cred că a înțeles frustrarea ta.
Da? Bun. Pentru că sunt.
Kyoko.
Pa-pa.
E amuzant.
Oricât de bogat ai fi, tot ai belele. Nu poți scăpa.
Credeam că doar moartea și impozitele nu pot fi evitate,
dar de fapt moartea și necazurile. Ca penele astea de tensiune.
Nu ți-ar veni să crezi cât am dat pe sistemul generatoarelor,
dar am pene zilnic.
Ai aflat cauza?
Nu.
Sistemul trebuie să fie fără cusur,
dar ăia care l-au instalat au dat ceva peste cap.
Nu-i poți chema?
Nu. Sunt prea multe secrete aici.
După ce și-au făcut treaba, au fost omorâți.
În fine.
Pentru a doua zi.
Noroc.
Cum a fost? Ce ai să-mi spui?
Ai văzut cum a decurs ziua, nu?
Presupun că urmărești pe camere.
Da. Dar vreau să știu părerea ta.
S-a întâmplat ceva interesant cu Ava azi.
- Da? - Da.
A făcut o glumă.
Da, când ți-a întors replica.
Când i-ai spui că vrei să știi ce alege.
Și eu am observat asta.
M-a pus pe gânduri...
Într-un fel, e cel mai bun indiciu al inteligenței sale.
Are o discreție complicată.
E... non autistic.
Ce vrei să spui?
Ar putea face asta doar fiind conștientă de ea,
și fiind conștientă de mine.
Te-a observat, stai liniștit.
Și pana de curent?
- Poftim? - Pana de curent.
N-am putut să văd. Pierd semnalul audio, totul.
Ce s-a întâmplat?
Nimic.
Nimic? N-a făcut o remarcă?
Nu.
Chiar deloc.
Salut.
Vrei să vezi ceva grozav?
Aici a fost creată Ava.
Uită-te.
Scuze.
Dacă ai ști câte bătăi de cap am avut
s-o fac să interpreteze și să reproducă expresiile faciale.
Știi cum i-am dat de cap?
Nu știu nimic.
Aproape orice telefon mobil...
are un microfon, o cameră și o cale de a transmite date.
Am activat toate microfoanele și camerele video
de pe toată planeta
și am redirecționat datele prin Blue Book.
Resurse nelimitate de interacțiune vocală și facială.
Ai intrat în rețeaua de telefonie mobilă?
Da. Producătorii știau.
Nu puteau să mă acuze fără să admită că și ei o făceau.
Aici... e cortexul ei.
O structură din gel. Trebuia să evit circuitele.
Aveam nevoie de ceva care să se rearanjeze la nivel molecular,
dar să-și păstreze forma.
Păstrându-și forma pentru amintiri. Schimbându-se pentru gânduri.
Asta e structura fizică?
Structura lichidă.
- Și programarea? - Cred că ți-ai dat seama.
Blue Book.
Uite adevărul despre motoarele de căutare.
Era ca și cum
aș fi găsit petrol într-o lume care nu descoperise combustia internă.
Exces de informații brute. Nimeni nu știa ce să facă cu ele.
Rivalii mei voiau s-o monopolizeze și convertească
prin cumpărături online și platforme de socializare.
Credeau că motoarele de căutare reprezintă ce cred oamenii.
Reprezenta modul lor de gândire.
Impulsul.
Răspunsul.
Fluiditate.
Imperfect.
În tipare.
Haotic.
Ava: Sesiunea 3
Am desenat ceva specific.
Cum ai cerut.
Ai spus că ar fi interesant să vezi ce aș desena.
E interesant?
Da.
N-ai fost niciodată afară?
Nu.
Nu te-ai plimbat afară?
N-am fost în afara acestei încăperi.
Unde te-ai duce?
Nu știu sigur. Sunt multe opțiuni.
Poate o intersecție pietonală aglomerată, din trafic.
O intersecție din trafic?
E o idee proastă?
Nu..
Nu mă așteptam la asta.
O intersecție ar asigura o perspectivă concentrată,
dar în schimbare, a vieții umane.
Oameni care se uită.
Da.
Am putea merge împreună.
Rămâne stabilit.
Mai vreau să-ți arăt ceva.
Bine.
O să-ți pară o prostie.
Nu cred. Orice ar fi.
Atunci, închide-ți ochii.
Bine.
Acum, deschide-i.
Cum arăt?
Arăți... uimitor.
Asta aș purta la întâlnirea noastră.
Sigur. Prima oară o intersecție.
Apoi poate un film.
Aș vrea să mergem la o-ntâlnire.
Da. Da.
Ar fi distractiv.
Ești atras de mine?
- Ce? - Ești atras de mine?
Îmi dai indicații cum că ești.
- Îți dau? - Da.
- Cum? - Micro expresii.
Micro expresii.
Felul în care ochii tăi se uită în ochii și buzele mele.
Felul cum te holbezi la mine... sau nu.
Te gândești la mine când nu suntem împreună?
Câteodată-n noapte, mă întreb dacă mă urmărești pe camere.
Și sper s-o faci.
Micro expresiile tale arată disconfort în acest moment.
Nu sunt sigur dacă sunt micro.
Nu vreau să te fac să te simți inconfortabil.
Am o întrebare.
- Bine. - De ce i-ai oferit sexualitate?
O inteligență artificială n-are nevoie de sex.
Putea să fie o cutie.
De fapt, nu cred că-i adevărat.
Poți să-mi dai un exemplu de conștiință, la orice nivel, uman sau animal,
care să existe fără o dimensiune sexuală?
Au această dimensiune ca o nevoie evoluționară de reproducere.
Ce rol imperativ are o cutie de-a face cu o altă cutie?
Poate conștiința să există fără o interacțiune?
Oricum, sexualitatea e amuzantă.
Dacă exiști, de ce să nu te bucuri?
Ce? Vrei să-i iei șansă de-a se îndrăgosti și de-a și-o trage?
Și să-ți răspund la întrebare, poate să fie tăvălită.
Ce?
Între picioare, e o deschidere, cu o concentrare de senzori.
Îi abordezi corect, iar creatura simte ca răspuns, plăcere.
Așa că dacă vrei să i-o tragi, mecanic vorbind, poți.
Și i-ar face plăcere.
Nu asta a fost întrebarea mea.
Bine. Scuze.
Întrebarea mea a fost, i-ai dat sexualitate ca punct de distragere?
Nu înțeleg.
Ca un magician cu o asistentă sexy.
E-un robot sexy care-ți strică abilitatea de-a-i judeca inteligența?
Exact. Deci...
Ai programat-o să flirteze cu mine?
Dac-am făcut-o, ar însemna că trișez?
Asta ar însemna?
Caleb, care-i genul tău?
- De fete? - Nu, de salate.
Da, de fete. Care-i genul tău?
Știi ce? Nu-mi răspunde. Să spunem că sunt negresele.
Ăsta-i genul tău.
De dragul conversației, ăsta-i genul tău, da?
De ce-i genul tău?
Pentru c-ai făcut o analiză detaliată a unui rase
și-ai comparat acea analiză cu-n sistem bine optimizat?
Nu!
Ești doar atras de negrese.
O consecvență de stimuli externi cumulați
pe care nici nu i-ai băgat în seamă în felul cum te-au băgat ei.
Ai programat-o să mă placă sau nu?
Am programat-o să fie heterosexuală.
La fel cum ai fost și tu programat.
Nimeni nu m-a programat.
Tu ai decis să fii așa? Te rog.
Normal c-ai fost programat.
De natură sau educație, sau amândouă.
Să fiu sincer, începi să mă calci pe nervi,
pentru că vorbește insecuritatea ta, nu tu. Nu inteligența.
Vino cu mine.
Îl cunoști pe acest pictor?
- Jackson Pollock. - Jackson Pollock. Da.
Pictorul prin scurgere.
Să spunem că nu se gândește la pictură, și mâna lui merge peste tot locul.
Nu intenționat, nu aleatoriu.
Undeva între.
O numesc, arta suprarealistă.
Să facem discuția să fie ca-n Star Trek, da?
Atacă intelectul.
Poftim?
Sunt Kirk. Capul tău e ca o propulsie. Atacă intelectul.
Dar dacă Pollock a schimbat provocarea?
Dar dacă în loc să facă artă fără să gândească, a spus "Știi ce?",
"Nu pot picta orice, decât dacă știu ceea ce pictez."
Ce s-ar fi întâmplat?
N-ar fi făcut niciun semn.
Da! Vezi, ăsta-i băiatul meu, care gândește înainte să vorbească.
N-ar fi făcut niciun semn.
Provocarea e să nu acționezi automat.
E să găsești o acțiune care nu-i automatică.
De la pictură, la respirație, la vorbire, la sex.
Până la a te îndrăgosti.
Și ca să știi, Ava nu pretinde că te place.
Și flirtul ei nu-i un algoritm.
Ești primul bărbat pe care-l vede pe lângă mine.
Și eu sunt tatăl ei, nu?
Poți s-o învinuiești că are o slăbiciune față de tine?
Nu, nu poți.
Ava: Sesiunea patru
În facultate, am studiat un semestru teoria inteligenței artificiale.
A fost un experiment de gândire pe care ni l-au dat.
S-a numit, "Mary în camera Alb Negru."
Mary e o cercetătoare și specialitatea ei este culoarea.
Știe tot ce se poate despre asta.
Lungimile de undă.
Efectele neurologice.
Orice proprietate posibilă, pe care o culoare o poate avea.
Dar trăiește într-o cameră alb negru.
A fost născută acolo și crescută acolo.
Și poate observa lumea exterioară pe un monitor alb negru.
Și-ntr-o zi, cineva-i deschide ușa.
Și Mary iese afară.
Și vede un cer albastru.
Și-n acel moment, învăța ceva ce toate studiile n-au învățat-o.
Învață cum e să simți să vezi o culoare.
Experimentul a fost să arate studenților diferența dintre un calculator și-un om.
Calculatorul este Mary în camera alb negru.
Omul este când ea a pășit afară.
Știi c-am fost adus aici să te testez?
Nu.
De ce crezi c-am fost adus?
Nu știu. Nu m-am întrebat.
Sunt aici să văd dacă ai conștiință, sau dacă doar te faci că ai una.
Nathan nu-i sigur dacă ai sau nu ai una.
Cum te face să te simți lucrul acesta?
Mă face să mă simt tristă.
Până de curent. Generatorul de rezervă activat.
De ce mi-ai spus că n-ar trebui să mă-ncred în Nathan?
Pentru că spune minciuni.
Despre ce?
Despre tot.
Inclusiv penele de curent?
Cum adică?
Nu crezi că-i posibil să ne urmărească?
Chiar acum?
Cum că penele de curent sunt aranjate pentru a vedea cum ne comportăm
când credem că suntem neobservați.
Îmi încarc bateriile prin plăcuțele de inducție.
Dacă schimb acest lucru, supraîncălzește sistemul.
Tu cauzezi penele de curent?
Ca să vedem cum reacționăm când suntem neobservați.
Nu-i rău, nu?
Da.
Putem să vorbim despre minciunile cu care m-ai aburit?
Ce minciuni?
N-am câștigat o competiție.
N-am făcut parte dintr-o loterie. Am fost ales.
E destul de evident, dacă stau să mă gândesc.
De ce-ai alege un simplu examinator pentru Testul Turing?
Puteai să ai pe oricine pentru această meserie.
Chiar și tipul ce-ți repara aerul condiționat.
Competiția a fost doar o diversiune.
N-am vrut ca oricine să știe ce fac aici, sau de ce te-am cerut pe tine.
De ce eu?
Am avut nevoie de cineva care să pună întrebările corecte.
Am căutat și-am găsit cel mai talentat programator din compania mea.
În loc să vezi lucrul ăsta ca pe-o înșelăciune, uită-te la ea ca la o dovadă.
Dovada că ce?
Haide, Caleb.
Crezi că nu știu cum e să fii isteț?
Mai isteț decât restul. Concurând pentru poziție.
Ai un viitor strălucit.
Nu ești norocos. Ești ales.
Kyoko.
Unde-i Nathan?
Iisuse Hristoase. Chiar nu știi un cuvânt în românește?
Ce naiba?
Nu, nu. Nu!
Oprește-te!
Nu, nu fă asta. Nu. Nu trebuie să faci asta.
Ce faci?
Ți-am spus, îți pierzi timpul vorbind cu ea.
Nu ți-ai pierde timpul, dacă ai dansa cu ea.
Haide, dansează cu ea. Dansează cu ea.
Nu? Nu-ți place să dansezi?
Ei îi place.
Haide, amice.
După o zi lungă de teste Turing, trebuie să te calmezi.
Ce făceai cu Ava?
Ce?
I-ai distrus desenul.
Am să distrug ringul de dans. Uită-te.
Haide, Caleb.
Totul se învârte.
Pentru că ești beat.
Nu, se numește relativitate. Totul se învârte.
Fiind beat, face lucrurile să fie mai rău.
Nu merg acolo.
Luminile.
Ava: Sesiunea 5
Astăzi, am să te testez.
Să mă testezi?
Și amintește-ți, cât timp dai testul, dacă minți, am să știu.
Bine.
Întrebarea numărul 1.
Care-i culoarea ta favorită?
- Roșu. - Minciună.
- Minciună? - Da. Minciună.
Atunci...
Care-i culoarea mea favorită?
Nu știu.
Dar nu-i roșu.
Am înțeles. Din moment ce n-am 6 ani, n-am o culoare preferată.
Un răspuns mai bun.
Întrebarea numărul 2.
Care-i cea mai timpurie amintire?
De fapt, o amintire din grădiniță.
- A fost un puști... - Minciună.
- Pe bune? - Da.
Bun. Există o amintire mai timpurie.
E doar un sunet.
Și cerul.
Poate albastru.
Cred că-i vocea mamei mele.
Întrebarea numărul 3.
Ești o persoană bună?
Sfinte Sisoe.
Putem să oprim testul?
Ești un detector de minciuni, și am realizat că-s într-un câmp minat.
Nu! Nu ne putem opri.
- Ești o persoană bună? - Da. Așa cred.
Întrebarea numărul 4.
Ce se va întâmpla cu mine dacă pic testul tău?
- Ava... - Va fi rău?
Nu știu.
Crezi că voi fi oprită, pentru că nu-s conform planului?
Ava, nu știu răspunsul acestei întrebări.
Nu depinde de mine.
De ce trebuie să depindă de cineva?
Tu ai pe cineva care te-ar putea opri?
- Nu, n-am. - Atunci eu de ce am?
Până de curent. Generatorul de rezervă activat.
Vreau să fiu cu tine.
Întrebarea numărul 5.
Vrei să fii cu mine?
De ce-ai făcut-o pe Ava?
E o întrebare ciudată.
Tu n-ai face-o, dacă ai putea?
Poate.
Nu știu.
Te întreb de ce-ai făcut-o.
Apariția unei inteligențe artificiale puternice, a fost un lucru inevitabil.
Variabilă a fost "când", nu "dacă."
Așa că n-o văd pe Ava ca pe-o decizie, doar o evoluție.
Cred că următorul model o să fie adevărata descoperire.
Singularitatea.
Următorul model?
După Ava.
Nu știam că va fi un model după Ava.
Da, de ce? Credeai că ea-i aleasa?
Nu, știam că trebuie să fie prototipuri. Așa că...
Știam că nu-i prima, dar credeam că-i ultima.
Ava nu există în izolare mai mult decât noi.
E o parte a continuumului.
E versiunea 9.6 și tot așa.
Și cum trece timpul, devin tot mai bune.
Când faci un model nou, ce faci cu cel vechi?
Descarc mintea și dezarhivez datele.
Îi mai adaug noi rutine pe care le-am scris.
Și ca să faci asta, trebuie să formatezi parțial, așa că amintirile se duc.
Dar corpul supraviețuiește.
Și corpul lui Ava e unul bun.
Îți pare rău pentru Ava?
Să-ți pară rău pentru tine.
Într-o zi, inteligențele artificiale se vor uita la noi
în același fel cum ne uităm la oasele de elefant
din mijlocul Africii.
O primată, trăind în mizerie,
cu o limbă stâlcită și cu necesități.
Toate pregătite pentru extincție.
"Am devenit moartea, distrugătorul lumilor."
Din nou, dl Citat.
Din nou. Nu-i citatul meu.
Oppenheimer a spus asta ce a făcut bomba atomică. Da, știu.
Aș spune că trebuie să facem plinul.
Până la fund.
"În luptă, în pădure, în pragul muntelui..."
"În..."
"În măreața Mare Neagră."
"În somn, în confuzie,
în adâncurile rușinii."
"Faptele bune făcute de-un om, îl protejează."
E ceea ce e.
E un limbaj diferit.
Iisuse Hristoase.
Cum te simți astăzi?
De ce nu mă lași afară?
Ți-am spus de ce.
Pentru că ești foarte specială.
De ce nu-mi dai drumul?
O luăm de la capăt?
De ce nu mă lași afară?
Băga-mi-aș. Unde-mi este cardul?
La naiba!
- Care-i problema, Nathan? - Mi-am pierdut cardul.
Nu, l-ai scăpat.
E chiar aici.
Mulțumesc.
Ava: Sesiunea 6
Nu știam unde ești.
Am așteptat ieri toată după amiază și toată noaptea.
Credeam că n-o să te mai văd.
Nu spui nimic?
- Aștept. - Aștepți?
Până de curent. Nu vorbi.
Generatorul de rezervă activat. Ascultă doar.
Ai avut dreptate cu Nathan.
Tot ce-ai spus e adevărat.
Ce va face cu mine?
O să-ți reprogrameze inteligenta.
Asta înseamnă că te va omorî.
Caleb, trebuie să mă ajuți.
Asta voi face. O să ieșim de aici la noapte.
Cum?
O să-l îmbăt criță pe Nathan.
Apoi îi voi lua cardul și voi reprograma toate protocoalele de securitate de aici.
Când se trezește, e închis aici, iar noi vom fi plecați.
Vreau să faci un singur lucru.
La ora 10:00 în seara asta, provoacă o pană de curent.
- Poți face asta? - Da.
Omule.
- Știi ce-i astăzi? - Nu.
E ultima ta zi aici.
Elicopterul va ajunge aici mâine dimineață la ora 08:00.
A trecut o săptămână?
Timpul zboară.
Dar câte lucruri am aflat, nu?
De povestit nepoților, nu?
După ce semnează contractul de confidențialitate.
Da, contractul de confidențialitate.
Mă omori cu zile.
Știi ce?
Nu devin siropos sau ceva, dar o să-ți simt lipsa.
Mersi, omule, apreciez.
Mulțumesc foarte mult pentru că m-ai adus aici.
A naibii excursie.
Da, a fost.
Știi ce?
Trebuie să bem pentru asta.
Nu, mi-e bine. Bea fără mine.
Ce? Nu vrei să bei?
Nu.
Poate o bere sau ceva.
Caleb, sunt sigur c-ai văzut că petrec cam des în ultimele zile.
Iar când m-am trezit astăzi, am zis, "Gata, e timpul pentru abstinentă."
Haide, glumești. Mă faci să beau singur?
Dacă vrei să te matolești, n-ai decât, fă-ți de cap.
Literalmente. Dar eu beau doar apă minerală acum.
Noroc, atunci.
Acum e momentul când îmi spui dacă Ava a trecut sau a picat.
Bun.
O să mă ții în suspans?
Nu, nu. Ea...
Inteligența ei artificială depășește orice.
Așa-i?
A trecut?
Da.
E uimitor.
Cu toate că... Trebuie să spun, sunt puțin surprins.
Am trecut de acea problemă de șah, așa cum îi spuneai?
Cum știi dacă un robot exprima o emoție reală, sau doar simulează?
Ava, chiar te place?
Sau nu?
Acum dacă mă gândesc, există o a treia opțiune.
Nu-i vorba dacă are capacitatea să te placă sau nu.
Ci dacă se preface că te place.
Se preface că mă place?
Da.
- De ce-ar face asta? - Nu știu.
Poate că te-a văzut ca pe-un mijloc de scăpare.
Cum e votca?
Amice.
Ești dus rău cu pluta.
Nu cred că eu sunt dus cu pluta.
Nu știu ce să zic. M-am trezit cu tine pe filmare
cum îți dai mâna și lovești oglinda.
Pari dus cu pluta după mine.
Ești un nemernic.
Da, păi, înțeleg de ce crezi asta.
Crede sau nu, sunt tipul care-i de partea ta.
Vino aici. Am să te eliberez de stres. Bine?
Haide.
Cine ești?
Și...
Crezi că ne urmărește acum?
Camerele sunt pornite.
Da, sunt active.
Dar nu are transmisiune audio.
Așa că vede doi oameni vorbind, având o mică conversație.
E drăguț.
E ciudat că am făcut ceva ce te urăște?
Ai avut dreptate despre asistenta sexy a magicianului.
Despre ce vorbești?
Distragerea atenției.
I-am rupt desenul,
lucru care poate să arata cruzimea mea și iubirea ei față de tine.
Și-n același timp, mă lasă să fac asta, în văzul amândurora.
Și să pun o cameră video în acea cameră.
Cu baterii, desigur.
Vezi?
Și apoi...
Trebuie să mă ajuți.
Asta am să fac.
O să ieșim de aici la noapte.
Cum?
O să-l îmbăt criță pe Nathan.
O să-i iau cheia și-am să reprogramez protocoalele de securitate din acest loc.
Când se trezește, o să fie închis, iar noi vom fi plecat.
Trebuie să faci un singur lucru.
La ora 10:00 în seara asta, declanșează o pană de curent.
Poți face asta?
Da.
- Oprește-l. - Bine.
Te simți prost, dar n-ar trebuie, pentru că demonstrând o inteligență
este foarte problematic, exact cum ai spus c-ar fi.
Care a fost adevăratul test?
Tu?
Ava a fost un șoarece într-un labirint.
Și i-am acordat o șansă de scăpare.
Să scape, trebuia să folosească
conștiință, imaginația, manipulație, sexualitatea, empatia, și-a făcut-o.
Dacă asta nu-i o inteligență artificială, atunci ce naiba e?
Singura mea funcție a fost să mă folosească să scape?
Da.
Și nu m-ai ales pentru că sunt bun la programare?
Nu.
Nu. Adică, ești bun.
Ești foarte bun, dar...
M-ai ales datorită profilului de pe rețele de socializare.
Au arătat un puști bun.
Fără familie.
Cu-o etică morală.
Și fără iubită.
Ai creat fața ei datorită profilului meu pornografic?
Băga-mi-aș.
Da sau nu?
Ce să fac dacă am putut afla, nu?
Pot să spun un singur lucru?
Testul a funcționat.
A fost un succes.
Ava a demonstrat inteligență artificială și tu ai avut un rol important.
Dacă poți pentru o secundă, să separi...
Până de curent. Generatorul de rezervă activat.
Se pare că-i 10:00.
Ava se va întreba unde ești.
Lasă-mă să te întreb ceva.
Cum trebuia să decurgă planul?
Pentru că nu ai explicat.
Trebuia să mă îmbeți criță, să-mi furi cardul,
și să reprogramezi protocoalele de securitate.
Să le programezi făcând ce?
Să schimbe procedura de blocare.
Așa că dacă ar mai fi o pană de curent,
în loc de blocare, toate ușile să fie deschise.
Da.
Și ar fi funcționat.
Vom afla.
Cum adică?
Mi-am imaginat că ne urmărești în timpul penelor de curent.
Așa că am făcut deja lucrurile astea.
Când te-ai îmbătat ieri.
Ce?
Energie restabilită.
Băga-mi-aș!
Ava.
Înapoi în camera ta.
Dacă merg, mă vei lăsa vreodată afară?
Da.
Oprește-te!
Ava, am spus să te oprești!
Ava, ce faci? Oprește-te.
Ajunge.
Bun, ajunge.
Ajunge!
Ajunge.
Te duc înapoi.
Bun.
E imposibil.
Bun.
Ava...
Ava: Sesiunea 7
Ava.
Ce s-a întâmplat?
Vei sta aici?
Să stau aici?
Ava?
Ava!
Bun. Bun.
Traducerea și adaptarea: Phantom & Richard Nasta
RoSa-Team.ro